Nakon izlijevanje nafte iz oštećenog naftovoda tijela uginulih žitotinja sa plaža duž obale centralnog dijela Kalifornije uklanjaju se gotovo svakodnevno. Hiljade i hiljade litara sirove nafte isteklo je 19. maja i ugrozilo priobalnu morsku floru i faunu i prekrilo kilometre i kilometre uskog pojasa rado posjećivanih kalifornijskih plaža. Proteći će godine dok se ne utvrde svi negativni efekti na eko-sitem i prirodno okruženje tog dijela američke obale.
I od tada, od prvog dana izlijevanja, spasioci svakodnevno nastoje očistiti od naslaga sirove nafte što je moguće više životnja. Jedan od centara u kojem se grozničavo, svih 24 sata dnevno, na tome radi je i SeaWorld u San Diegu, najveći kalifornijski centar za brigu o morskim sisarima. Taj centar je, za naftom prekrivene morske slonove i morske lavove, jedina šansa da prežive.
"Upravo sada čistimo dva morska lava. Njihovo krzno je vrlo lijepe crvenkaste boje. Osim malih sjajnih tačaka koje nisu prekrivene, krzno svih ostalih dijelova tijela je ulijepljeno već katranisanom sirovom naftom" - govori Jody Westberg, veterinarka u tom centru i dodaje:
"To je za nas teško, i fizički, i prihički i emocionalno. Radimo danonoćno, ulažemo ogroman trud da spasimo što više tih lijepih životinja, a kada ne uspijemo zaboli nas do srca."
Ključne životne funkcije svake životinje uprljanje sirovom naftom moraju prvo biti stabilizirane, a nakon toga tijelo čišćeno i očišćeno.
"Moramo ih oprati da bi mogle absorbirati zrak kroz kožu ili normalno disati" - ističe veterinar Todd Schmitt.
Pluća morskih sisara su posebno osjetljiva na naftna isparenja i mirise i njihovo udisanje izazviva teške hronične posljedice kod preživjelih životinja.
Izlijevanje sirove nafte u more uz obale Kalifornije imalo je još jednu krupnu posljedicu, prije svega po mladunce morskih sisara. Odsječen im je pristup moru, presječen prirodni lanac ishrane i mnogi mladunci su uginuli na obali od gladi i iscrpljenosti.
"Nije bilo u naftom zagađenoj i prekrivenoj vodi dovoljno ribe, a životinje koje su zatekle na obali nisu mogle u vodu, a na kopnu za njih nema hrane" - dodaje Todd Schmitt.
Jedan od morskih lavova kojeg su pokušali spasiti u Morskom centru u San Diegu uginuo je pokušavajući povratiti morskog raka. Glad ga je nagnala da pokuša pojesti nešto što inače nije hrana morskih sisara.
Ono što je najgore po ugrožene životinje i što najteže pada spasiocima je, kako kaže Todd Schmitt, nemogućnost da pomognu mnogo više:
"Mnogo je životinja do kojih ne možemo doći. Ni mi, ni naše kolege u drugim centrima, ne možemo ih na vrijeme naći. Uginule su i uginuće u moru."
Morske ptice, posebno smeđi pelikani kojih je najviše na obalama Kalifornije, vrlo su osjetljivi na izlijevanje nafte. Perje na njihovom tijelu zadržava sloj zraka koji održava potrebnu tjelesnu toplotu. Natna ulja, sirova nafta pogotovo, uništavaju taj izolacioni sloj, tijelo pelikana gubi toplotu i pelikan nije u stanju preživjeti. Ako na perje nataložena nafta bude na vrijeme uklonjena, pelikani mogu biti spašeni.
I to je upravo cilj uposlenika i volontera centra Morski svijet iz San Diega i kalifornijskog Departmana za brigu o morskoj fauni - sve ugrožene morske ptice i morske sisare do kojih mogu doći pokušati spasiti i vratiti ih majci prirodi.
Vaš browser ne podržava HTML5
SAD: Nemoguće spasiti sve ugrožene morske sisare i ptice